«Братику, ти завжди поруч»: історія чемпіонки з бігу Юлії Гавриляк у Музеї «Голоси Мирних» Фонду Ріната Ахметова
![](https://akhmetovfoundation.org/rails/active_storage/disk/eyJfcmFpbHMiOnsibWVzc2FnZSI6IkJBaDdDRG9JYTJWNVNTSnJkbUZ5YVdGdWRITXZjR00xT1dsaGN6Um9aV2h5ZG1aek0zVm9aVzQ1TUhCbWMzSjNkeTlpT1RBd05XUmxaR00zTmpnd05ESXlOemN4WkRFd01tWTNOMlV4WVRFd1pXTTBaRGt5TmpSbFpHVmxNak0wWWprNE9HVmxNak0yWWpJME5HVmtOR1F3QmpvR1JWUTZFR1JwYzNCdmMybDBhVzl1U1NKZmFXNXNhVzVsT3lCbWFXeGxibUZ0WlQwaWMyRjVkQ0F5TmpBM1h6RXVjRzVuSWpzZ1ptbHNaVzVoYldVcVBWVlVSaTA0SnljbFJERWxPREVsUkRBbFFqQWxSREFsUWprbFJERWxPRElsTWpBeU5qQTNYekV1Y0c1bkJqc0dWRG9SWTI5dWRHVnVkRjkwZVhCbFNTSU9hVzFoWjJVdmNHNW5CanNHVkE9PSIsImV4cCI6IjIwMjQtMDktMDdUMjM6Mzk6MjguODMwWiIsInB1ciI6ImJsb2Jfa2V5In19--ddc570eddbc6fd2d962be734f6b8e6610f1871b0/%D1%81%D0%B0%D0%B9%D1%82%202607_1.png?content_type=image%2Fpng&disposition=inline%3B+filename%3D%22sayt+2607_1.png%22%3B+filename%2A%3DUTF-8%27%27%25D1%2581%25D0%25B0%25D0%25B9%25D1%2582%25202607_1.png)
Юлія Гавриляк — чемпіонка України з легкої атлетики. На початку 2024 року вона здобула першість серед жінок у забігу на 800 метрів. Свою дебютну перемогу спортсменка з Львівщини присвятила брату Олексію Григорьєву, — воїну ЗСУ, який загинув у бою. Історія Юлії увійшла до Музею «Голоси Мирних» Фонду Ріната Ахметова.
Із братом у Юлії завжди був глибокий зв’язок. Це її найрідніша людина. Вона навіть хотіла відкласти власне весілля, адже брат тоді тільки-но відправився на передові позиції. Юлія була на тренуванні, коли зателефонував батько.
«Тато ніколи не дзвонить, і я зрозуміла, що щось сталося. Коли взяла слухавку, запитала одразу: "хто?". "Олексійко", сказав він. У мене земля з-під ніг пішла. Я вийшла з тренувальної зали, і хвилин десять тільки кричала», — розповідає вона Олексію Суханову, актору, ведучому та амбасадору Музею «Голоси Мирних» Фонду Ріната Ахметова.
Олексій загинув у бою на Херсонщині, — його вбив ворожий дрон. Тіло Героя довго не могли привезти на батьківщину. Для Юлії рятівним колом став спорт, — коли бігла, вона не відчувала принаймні фізичного болю. Врешті настав день вирішального забігу.
«Після 600 метрів всі почали прискорюватися перед фінішем. А я проґавила цей момент. І тут з’явилося відчуття, наче мене хтось у спину штовхає. Я добігаю останні метри, розумію, що виграю... У мене були такі змішані відчуття! Радість від того, що я виграла — і сум, що брат цього не бачив», — зізнається Юлія.
Свою перемогу Юлія присвятила брату. За словами чемпіонки, зараз для України важлива кожна медаль, адже так ми заявляємо про Україну і нагадуємо світу про те, що у нас війна. Її історія із перших вуст — тут: https://bit.ly/3WAff6p
Історія Юлії Гавриляк увійшла до Музею «Голоси Мирних» Фонду Ріната Ахметова, який збирає історії мирних мешканців України про війну від першої особи. Його архів містить вже понад 110 тисяч історій.
Розкажіть свою на порталі Музею https://civilvoicesmuseum.org/ або на безкоштовній гарячій лінії 0 (800) 509 001.